Pomorskoj govor

Pomorskoj govor-ot (pomо́rjska govо́ria) — polnočnoslovianskoj govor, kakoj grabiutsa spokabytitj, kako ji sibirskoj-tot. Batia našenskomu sibirskomu, roze čo tama zyk «Č» ne vygovarivajut (cokanne). Pomorskim bajut v Pomorre-tem. Pošol ot doseljnonovgorodskovo govora-tovo, dyk athangeljska polnoč-ta naselialasia s Velikovo Novogorodu.

Počuhanniom pomorskovo govora-tovo zadejivalsa Ji. S. Merkurrev (1924—2001), profesor-govoroznajka, bajun knigi-toj «Žyva reč koljskih pomorov» (rossejskim govrom).

Jetot govor busovo v hodu u rossejskih veršunov, napriklad u Nikoly Kliujeva-tovo. Čičas pomorskim-tem pomaly pevat staječka-ta "Moon Far Away".

Taterišnovo zavodnika pokabyčennia govora Jivana Mosejeva rossejski volosi-te za jevonu borotjbu za narodnoj govor-tot hurnuvšy v čižovku, vobvinovativšy vo v «bezčesse ruskovo narodu» dyk.

Pomorski rečalovy
Jesj taka pomorska rekrutska pesnia Sobirajetce liubeznoj:

Sobirajetce liubeznoj miloj vo kotomocku

E-oj

Otpravliajetce da milenjkoj vo dorožecku

Kak ne v daljnoju, da miloj vo pecaljnuju

E-oj

Ne daliošenjko, da žalj družka tošniošionjko

E-oj

Vorotisj-ko družok milenjkoj osenju raniošenjko

E-oj

Ne vorotissio, tak ja li-to pomru s toski

E-oj

Ja so toj li to toski da s goria so krucinuški

E-oj

Razorviotsia moje serdce vse da sliozno plakuci

E-oj

Vsio tebia li družok milenjkoj doma dožedajuci